В главное меню | на содержание | далее

2.5. РОСЛИННИЙ СВIТ

Рослинний світ регіону Національного природного парку "Толтры" являє собою резервуар дуже своєрідного флористичного фітогенофонду південно-подільського типу і має велику біогеноценотичну роль.
Сприятливі кліматичні умови та горбисторозсічений рельєф складає мозаїчність ландшафтів та різноманітність варіацій мікроклімату, що сприяє розвитку різноманітного рослинного світу з видовим складом рідкісних та цінних рослин. Вся територія національного парку відноситься до геоботанічного району Придністров'я. Це істинний музей природи, в якому зосереджені ландшафтні, геологічні і ботанічні пам'ятки природи Поділля. Рослинність цієї частини області завжди привертали до себе увагу ботаніків. Флористичний та фітоценологічний склад лісів області настільки багатий і своєрідний, що дало змогу на їхній основі розробити досконалу геоботанічну класифікацію лісів (матеріали Iнституту землеустрою).
Особливістю цього регіону є наявність Товтрового кряжу, де добре збереглася природна рослинність, серед якої багато реліктових та ендемічних видів.
Не дивлячись на незначну площу кряжу, його значення в ландшафтному та біогеографічному аспектах надзвичайне. Своєрідність підстилаючих порід (вапняки органічного походження) та ґрунтів, а також рельєфу з його мікрокліматом сприяли виживанню не тільки окремих видів третинних реліктів, а й деяких угруповань. Так, букові та скельно-дубові фітоценози мають східну иежу поширення.
В цілому для флори Товтр ботаніки встановили 1139 видів спорових та квіткових рослин, які належать до 488 родів та 91 родини. З них 1116 видів - покритонасінні і тільки 23 види - папоротеподібних та голонасінних. Флора Товтр збагачена ендемічними та реліктовими видами рослин, яких тут налічується більше 150. Найбільш характерними ендемінами та субендемінами для південної частини Товтр та середнього Придністров'я виступають 36 видів. Тут представлені популяції цілого ряду ендемічних та субендемічних подільських видів, реліктових та рідкісних представників флори (біля 300 видів). Вони представляють собою набір фітогенофонду, який більше ніде у світі не зустрічається.
Iз рослин, занесених у "Червону книгу" України, в національному парку росте 64 види. Це аконіти Бессера та кущистий, аспленій чорний, астранція велика, булатка червона, довголиста та великоквіткова, бруслина карликова, венерині черевички звичайні, відкасник осотовидний, гніздівка звичайна, зозулині сльози яйцелисті, змієголовник австрійський, зіноваті біла Блоцького, подільська, ковили найкрасивіша, пірчаста та волосиста, коручки морозниковидна, пурпурова, темно-червона, клокичка пірчаста, лещиця дністровська, лілія лісова, любка дволиста та зеленоцвіта, лунарія оживаюча, молочай волинський, осока затінкова, підсніжник звичайний, пізньоцвіт осінній, рутвиці гачкувата та смердюча, скополія карніолійська, сон великий та чорніючий, тонконіг різнобарвний, фіалка біла, цибулі коса, ведмежа, переодягнена, круглонога, пряма та подільська, шафран Гейфеля, шиверекія подільська, шавлія кременецька, шоломниця весняна, ясенець білий, язичок зелений.
Серед багатства флори Подільських Товтр є немало рослин, які потребують охорони в обласному масштабі. Це аконіти строкатий, та шерстистовусий, анемона лісова, апозерис смердючий, арум Бассера, астрагали монпелійський та білуватий, багатоніжка проміжна, берека звичайна, бук лісовий, вовчі ягоди звичайні, воловик світло-жовтий, волошка Маршалла, вика Біберштейна, гіацинтик блідий, горицвіт весняний, дуб скельний, ефедра двоколоса, золототисячник звичайний, китятки сибірські, косарики черепитчасті, кадило сарматське, котячі лапки дводомні, конюшини блідо-жовта та паннонська, листовник склопендровий, лазурник трилопатевий, осока первська, первоцвіт високий, півники угорські, шипшина синювата та блискуча.
Крім цього, до багатого фітогенофонду флори судинних рослин цієї території слід віднести десятки видів дикоростучих лікарських вітаміноносних, плодоягідних, медоносних, фітонцидних, горноквітучих та інших корисних рослин.
Основну базову ландшафтну і природно-функціональну цінність фітогенофонду НПП "Подольские Толтры" являють масиви рослинних угрупувань змішаних широколистяних лісів, так званих дібров Подільського типу, представлених грабово-дубовими, грабово-дубово-ясеневими, грабово-дубово-буковими, а також чисто буковими і грабовими лісами та лісами із дуба скельного. Місцеві змішані широколистяні ліси характеризуються великим багатством і різноманітністю. В деревостої переважають дуб черешчатий і граб звичайний. До них приєднується ясен високий, дуб скельний, клен гостролистий, явір, липи серцелиста, європейська та широколиста, в'язи гладкий, еліптичний, голий, граболистий, береза повисла, осика, груша дика, яблуня дика, горобина звичайна, черемха, верба козяча, клен польовий, бук лісовий та інші.
Підлісок представлений бруслиною європейською і бородавчатою, ліщиною звичайною, свидиною криваво-червоною, вовчими ягодами звичайними, городовиною, клокичкою пірчастою, глодами, зустрічається аґрус звичайний, плющ звичайний. В травостої переважають осоки волосиста, лісова, пальчаста, яглиця звичайна, підмаренник запашний, веснівка двулиста, медунка темна, купина широколиста, зеленчук жовтий, переліска багаторічна, копитняк європейський, конвалія травнева, анемона дібровна, зірочник злаколистий, цибуля ведмежа, підлісник європейський, печіночниця звичайна, рівноплідник рутвицелистий, ряст порожнистий і Геллера, герань темна, підсніжник звичайний, вівсюнець велетенський, тонконіг дібровний, фіалка лісова і дивна, зубниця бульбиста і залозиста і багато інших.
Особливий науковий і природоохоронний інтерес являють собою елементи флори, які знаходяться на межі свого ареалу - апозеріс смердючий, аспленій чорний, шавлія клейка, лопух лісовий, аконіт молдавський, молочай мигдалевий та інші.
В "Червону книгу" України занесено такі види: астранція велика, булатка довголиста, гніздівка звичайна, зозулинець пурпуровий шоломоносний, зозулині сльози яйцелисті, корельковець тричінадрізаний, клокичка пірчаста, лілія лісова, коручка широколиста і темночервона, любка дволиста і зеленоцвітна, підсніжник звичайний, хвощ великий, скополія карніолійська, цибуля ведмежа, венерині черевички та інші.
Грабово-дубові ліси із дуба скельного та чисті дубові ліси із дуба скельного поширені в Придністров'ї та на товтрах Кам'янець-Подільського району. Основу їх складає дуб скельний. У домішках дуб звичайний, граб звичайний, ясен звичайний, черешня, липа серцелиста, явір, береза повисла, клен польовий. Підлісок добре розвинений, у ньому зустрічається бруслина європейська і бородавчаста, ліщина, терен, глід кривочашечковий, клен татарський, вишня степова, клокичка пірчаста, дерен справжній, городовина, свидина кров'яна, калина цілолиста, подекуди бруслина карликова. Основу травяного покриву складають осоки волосиста і парвська, горобейник пурпурово-голубий, маренка запашна, фіалка лісова, яглиця звичайна, зірочник лісовий, осока Мікелі, тонконіг дібровний, чина чорна та інші.
Серед лісових масивів особливу цінність являють ділянки букових лісів-подільських бучин, які складаються із острівних популяцій подільської раси бука лісового, який відрізняється великою посухо- і холодостійкістю в порівнянні з популяціями середньо і західноєвропейських регіонів.
Значну площу (250 га) займає бучина на території Сатанівської дачі Ярмолинецького лісгоспзагу. Вона є дуже цінним в науковому і практичному відношеннях резерватом буку на східній межі його ареалу. Вік основної частини букових деревостоїв 100 і більше років. У дорослих насадженнях бучин неподільно домінує бук лісовий. Лише поодиноко домішується дуб звичайний, ясен звичайний, явір, клен гостролистий. Другий ярус або зовсім відсутній, або досить розріджений (граб, черешня, дуб звичайний, клен польовий, в'яз шорсткий, берест, липа серцелиста). Підлісок у дорослих насадженнях або відсутній, або ж представлений поодинокими кущами ліщини, бруслини бородавчатої, калини, городовини, свидини, плюща, жимолості пухнатої.
Отже, ліси цього регіону є природною скарбницею цінного фітогенофонду різних деревних і чагарникових порід, цілого ряду рідкісних, погранично-ареальних, реліктових видів рослин. Виходячи з багатогранної значущості лісів цього регіону, вони мають велику наукову, природоохоронну і практичну цінність, відіграють дуже важливу ґрунтозахисну і протиерозійну, водорегулюючу, ландшафтно-утворюючу, кліматорегулюючу роль, а також набувають все більшого рекреаційного значення.
Трав'яний покрив негустий. Основу його складають осока волосиста, маренка запашна, яглиця звичайна, конвалія лісова, проліска багаторічна, зеленчук жовтий, купина широколиста, печіночниця звичайна та інші види. Сатанівська бучина знаходиться в хорошому стані, спостерігається рясне природне поновлення і формування підросту. Вона служить источникм високоякісного насіннєвого матеріалу для розмноження подільської раси бука.
В загальному стані фітогенофонду НПП "Подольские Толтры" особливий інтерес являють ділянки степові, лучно-степові та скельно-вапнякової рослинності. Вони займають окремі безлісітолтры, їх схили та крутосхили Дністра та його приток: Жванця, Смотрича, Тернави, Ушиці.
Справжня степова рослинність - на крутосхилах Дністра та його приток представлена трав'яними угрупованнями та заростями чагарників. Серед трав'янистої рослинності найбільш поширена ковила волосиста, осоки низька та гірська, оман мечолистий, куцоніжка пірчаста та угруповання бородача звичайного.
До чагарникових заростей зачисляють дерезняки-зарості терену, глоду, жостера, кизила, угруповання чагарникових форм дуба скельного та граба звичайного.
У складі угруповань дністровських стінок росте ряд рідкісних видів: мигдаль степовий, переломник видовжений, ефедра двоколоса, шоломниця весняна, волошка східна, юринея дністровська, молодило руське, самосил паннонський. Особливо цікава трав'яна рослинність товтр, однак вона дуже погано збереглася внаслідок інтенсивного використання для випасу худоби.
Всього у рослинному покриві товтр налічується понад 550 видів.
У залежності від експозиції схилів на товтрах ростуть різні угруповання рослин: на схилах східної і південної експозиції переважають типчакові, кострицеві, келерійові, бородачеві і низькоосокові формації. Крім домінуючих видів, до складу травостою входять тонконіг вузьколистий, перстач піщаний, чебреці подільський, одягнутий, астрагал еспарцетовий, полин австрійський, самосили паннонський і гайовий, волошка східна, пирій середній і повзучий, люцерна серповидна і хмелевидна, конюшина гірська, альпійська і середня, вероніка сива, піщанка українська і коротколиста, підмаренник справжній, молочай кипарисовидний, гіацинтик блідий, рутвиця мала, горицвіт весняний, деревій тисячолистий, юринея вапнякова, сон чорніючий і високий, синяк звичайний, жовтушник сірий, миколайчики польові, скабіоза жовта, лядвенець рогатий, цикорій дикий, герань кривавочервона, анемона дібровна, півники угорські, скорзонера пурпурова, ломиніс цілолистий.
На північно-західних та північних схилах розмістилася рослинність лучного типу з перевагою формацій мітлиці білої, вівсюнця лучного, пирію повзучого.
Крім переважаючих видів до складу травостою входить тонконіг лучний, грястиця збірна, конюшина лучна, повзуча та гірська, вівсюнець пухнастий, свербіжниця польова, вероніка колосиста і австрійська, перестріч польовий, дзвінець великий, підмаренник справжній, аспарцет піщаний, кульбаба лікарська, любочки щетинисті, шавлія лучна, дивина фіолетова, чистець прямий, пирій середній, ковила пірчаста, тимофіївка степова, волошка лучна, айстра степова, жовтозілля Якова, молочай тоненький, нечуй-вітер волохатий і зонтичний, рокитник білий, вероніка лежача, аконіт кущистий.
Ростуть на товтрах - і ряд рідкісних та зникаючих видів: юринея вапнякова, цибуля подільська та гірська, шафран Гейфеля, ковили пірчаста та волосиста, ясенець білий.
Багаторічний моніторинг переконливо показує, що навіть сильно деградовані під впливом посиленого випасання худоби схили окремих товтрових пагорбів, у випадку встановлення повного заповідного режиму, здатні протягом кількох років відновити природним шляхом розкішний лучно-степовий травостій. Iснуюча на цій території сітка природно-заповідних ділянок певною мірою забезпечує ці завдання, але вона потребує подальшого вдосконалення і розширення. Ці природоохоронні заходи найбільш оптимально вирішуватимуться при статусі охорони природи, що існує в державних природних національних парках.

В главное меню | на содержание | далее