У головне меню | на зміст | далі

2.8. РАДІАЦІЙНЕ ЗАБРУДНЕННЯ ТЕРИТОРІЇ

На території Городоцького, Чемеровецького та Кам'янець-Подільського районів проводилось радіаційне обстеження території на наявність ізотопів цезію і стронцію, на площі 30,5 тис.га, що віднесена до четвертої зони забруднення в результаті аварії на Чорнобильській АЕС. Це зона посиленого радіологічного контролю, що є територією з щільністю забруднення ґрунту ізотопами цезію від 1,0 до 5,0 Кu/км2 або стронцію від 0,005 до 0,01 Ku/км2, а також територія з ґрунтами, в яких відбувається з високою інтенсивністю міграція радіонуклідів в рослини, з щільністю забруднення ізотопами цезію від 0,2 до 1,0 Ku/км2, де ефективна доза опромінення людини не повинна перевищувати 1,0 мзв (0,1 БЕР) за рік більше дози, яку він одержав в доаварійний період. В цій зоні роботи агропромислового комплексу і ведення особистих підсобних господарств дозволено.
Офіційно до четвертої зони віднесено території двох сільських Рад: Шидлівецька Чемеровецького району і Шустівецька Кам'янець-Подільського району.
До Шустівецької сільської Ради належать такі села: Шустівці, Ногво-Володимирівка, Ніверка, Чорнокозинці. До Шидлівецької сільської Ради належать такі села: Шидлівці, Велика Зелена, Мала Зелена, Вікторівка, Криків.
Найбільша активність ізотопів цезію (від 5,09 до 15,0 Ku,км2) фіксується в с.Слобідка Скіпчанська Чемеровецького району і землях, розташованих навколо нього. Активність ізотопів стронцію 0,02-0,15 Ku/км2.
Період напіврозпаду цезію і стронцію близько 30 років. Цезій є хімічним аналогом калію, а стронцій - кальцію. І тому вони активно приймають участь в процесах біологічної міграції. Цезій накопичується у м'язах і швидко виводиться із організму; стронцій накопичується в кістковій тканині і повільно виводиться з організму.
Період напіврозпаду плутонію від 20 до 90 тис. років. Він практично не засвоюється рослинами. Але він небезпечний при попаданні в органи дихання і закріплюється в легеневій тканині.
Питома вага проб на санітарно-хімічні показники, що не відповідають нормативам, склала за рік по Городоцькому району 81,5%, Кам'янець-Подільському районі - 33,8%, Чемеровецькому районі - від 30 до 10%. У трьох районах від 15 до 30% проб не відповідали нормативам по мікробіологічних показниках.
Радіоекологічні обстеження Дністровського водосховища велись екологічною експедицією "Дністер" в 1983-1998 р.
Комп'ютерна обробка результатів здійснювалась за допомогою пакету прикладних програм, розроблених НВЦ "Атомприладсервіс".
Серед 20 представлених проб виявлено забруднення С137 в 9 випадках, причому в 2 пробах виявлені лише "сліди" цезію (похибка вимірювань 100%). В інших 7 пробах вміст радіонукліду С137 змінюється в широких межах від 7 до 98 Бк/кг (вклад в загальну активність відповідно 1-8%).
Найбільший вклад в сумарну активність проб вносять радіонукліди природного походження: К40, Т1208, Рb212, Pb214, Bi212, Ac228. Питома активність природного К40 змінюється в межах 200-834 Бк/кг.
Було б цікавим в майбутньому відібрати проби намулу і проби ґрунтів в місцях зносу води, оскільки основна частина С137 в післяаварійний період могла попасти в річку, а потім в донні відклади лише за рахунок міграції з прилеглих ґрунтів.
Отримані значення питомої активності С137 в пробах намулу р.Дністер свідчать про незначне забруднення цим радіонуклідом, за винятком сучасного гирла р.Жван (околиця с.Стара Ушиця) і р.Суржа.
За результатами досліджень Дністровського водосховища зроблено такі висновки.

1. Середній вміст компонентів в донних відкладах нижче фонового, тобто в донних відкладах проходить розсіяння цих компонентів, порівняно з ґрунтами. Порівнюючи зміст компонентів в донних відкладах з ГДК у воді, видно, що деякі з них значно перевищують гранично допустимі вмісти: F i Pb в 3 рази, Mn в 2 рази, NH4+ в 8 разів, F, Pb i Mn імовірно, зв'язані з літологічними особливостями порід, розповсюджених на даній території /фосфати з галенітом, марганцеві мінерами). Суттєві вмісти NH4+ зумовлені наявністю великої кількості органіки, забороненої в донних відкладах. До речі, останні можуть розглядатися як потенційна сировина для використання в якості природного азотного добрива.
2. В цілому на основі аналізу даних геохімічного опробування донних відкладів можна зробити висновок про задовільний стан водної системи Дністровського водосховища. Основним фактором, що впливає на склад мулових вод, безперечно є літологічні особливості порід даного регіону.

Можливо, в західній частині водосховища ще відчуваються незначні відгуки Стебницької аварії, але значна глибина водосховища, що зумовлює відсутність підйому намулу на поверхню при повенях, відновлення біологічного балансу водної системи, просторовий моніторинг розподілу компонентів дозволяють говорити про встановлення екологічної рівноваги на Дністровському водосховищі. Порушення цієї рівноваги, що може виникнути в результаті прийняття проекту "зелених" про спуск водосховища, може дійсно привести до непередбачуваних катастрофічних наслідків.

У головне меню | на зміст | далі